www.subscene.com
22. april i 1889 ble et område av det ubebodde Amerika-
-delt på de første som gjorde krav på jorda.
De kom fra nord, sør og tvers over havet.
På én dag skulle et helt territorium bosettes. En ny delstat ble til.
Den fikk navnet Oklahoma.
Skynd deg! Kom igjen!
-Du får ikke dra! -Jeg må følge min ektemann.
-Ville du hoppet utfor et stup også? -Ja.
-Jeg elsker ham nemlig veldig høyt. -Elsker?
Hjelper det, omgitt av indianere? Duger du som landsens kvinne der ute?
Du har sluppet å stelle i huset, det har din far og jeg sørget for.
-Jeg kan lære. -Og den mannen din!
-Yancey Cravat er ikke noe navn. -Det er mitt navn nå.
-Hva skal en advokat gjøre der ute? -Kan jeg få skyte inn noe?
-Yancey klarer det hvis han sier det. -Jeg advarte deg da du giftet deg.
Du hadde bare kjent ham i tre måneder, jeg sa du ville angre.
Det gjør jeg aldri. Ikke snakk om.
Verden har ikke sett maken. Et helt territorium delt på én ettermiddag.
Byer spretter opp på timen. Folk står nok klar på grensa allerede.
De venter bare på startskuddet. Kan dere tenke dere noe slikt?
Se her. Dette er Oklahoma-territoriet.
Over 8 millioner mål med den fineste jorda kråkene har sett.
Og den er delt inn i kvadrater.
Sånn. Det er...
Dette er soldatene. De står på rekke.
De passer på at ingen slipper inn før det hele starter.
Og her kommer nybyggerne.
Tusener på tusener, fra hele verden!
Vær så god, skatt. De er ivrige, ville etter å få en av jordlappene.
De er villige til å slåss for det, faktisk dø for det. Nei men...
Send meg flere nybyggere, Charley. Og gi barna noen også.
Å, Sabra. Min kjære Sabra!
Ta deg en nybygger.
Mr Yancey! Ikke glem denne! Kanskje du trenger den en dag!
-Adjø, far. -Adjø, min kjære.
Jeg misunner deg.
Husk hva jeg har lært deg. Litt strammere.
Begge tømmene. Sånn ja.
Jeg følger etter deg.
-Er alle klare? -Ja!
Lykke til, skatt.
Mor! Adjø! Adjø!
-Det er ensomt her bak, Yancey! -Vi skal snart stoppe, elskling!
Det er veldig vakkert. Hvor har du lært det?
-I gamlelandet. -Hva betyr det?
Hvis Gud holder meg i live, tro du meg
Skal jeg ikke ta meg av noen andre enn deg
Elskling, så mange ganger som jeg så deg og ville ha deg.
Du så ikke på meg, men jeg ville ha deg.
Hun ser sannelig bra ut herfra.
Hva ler dere av?
Ro ned. La oss sette i gang!
-Hva vil dere? -Hun vil vite hva vi vil!
Disse klærne tilhører ikke noe fugleskremsel.
Kom dere opp!
Jeg burde skutt dere!
Cim! Kjenner du meg ikke igjen? Kid!
-Jeg kjenner deg igjen. -Vi ante ikke at det var kona di.
Hadde alt vært greit hvis det var en annens kone?
Vi mente ikke noe med det.
Vel, ingen skade skjedd. Hvordan har du det, gutt?
-Helt topp. Dette er Wes. -Jennings sønn.
-Husker du Hoss? -Ja... Ned Barrys sønn.
-Sist jeg så ham, var han så høy... -Vi hørte du ble skutt og drept.
-Jeg jobbet for faren hans, skatt! -Så hyggelig!
Hva driver dere med? Farer med fanteri?
Jeg pleide også å fare rundt og leve på gjestfriheten i sør.
-Har dere spist frokost? -Nei.
Kjære, vi trenger mer mat og sånt, for vi har gjester til frokost.
Gutter, snu dere og gå bort dit slik at fruen får komme ut av vannet.
Den som snur seg, får seg en mellom øynene.
Du kan komme opp nå, kjære. Ellers blir du forkjølet.
-Vil du la dem spise frokost med oss? -Det er venner av meg.
-Vi må dra. Vi er sent ute allerede. -Hvor skal vi?
Beklager at vi forulempet deg, frue. Håper du ikke bærer...
Nag mot Cim. Da jeg var liten, ikke større enn en hare,-
-fulgte jeg etter Cim overalt. Jeg gjorde alt han gjorde.
Alt jeg ønsket, var å bli som ham.
Så hvis jeg har gjort noe for å komme mellom dere...
Det er greit nå. Det er greit.
-Jeg er redd du såret vennene mine. -Såret dem?
Jeg er redd for det. I Vesten lar man ingen gå uten et varmt måltid.
Slikt gjør man ikke. Men du lærer nok.
-Du er vel ikke redd lenger nå? -Nei, bare iskald.
-Så, så, kjære. -Ikke snakk til meg igjen-
- før jeg gir deg lov til det. -Greit nok.
-Går det bra nå? -Nei.
Hva har skjedd? Har du mistet hesten din?
Aldri hatt noen.
-Hvor er du fra? -Missouri.
-Har du gått hele veien fra Missouri? -Har vel det. Jeg er jo her.
Du har vel ikke noe imot å kjøre med oss?
-Nei, men jeg har familien med meg. -Vi kan rydde plass.
-Yancey Cravat. -Tom Wyatt.
-Sabra, dette er Tom Wyatt. -God dag, mr Wyatt.
Der er familien min.
-Hva sa du om å rydde plass? -Vi kan vel det, tror jeg.
-Kom! Vi får skyss! -Pappa har ordnet skyss, barn!
Dette er min kone mrs Wyatt, og dette er barna Janet... Vil du møte barna?
Nei, vent med det. Skatt, du tar min, så deler vi barna på to vogner.
Skynd dere opp i vogna før den stakkars mannen ombestemmer seg.
-Hvem skal i hvilken vogn? -Spiller ingen rolle bare vi er delt.
Følg på, gutter!
Litt av et syn.
Over linja igjen!
-Jeg tror vi rakk det. -Vi gjorde vel det.
Hei! Du kan ikke stoppe der!
-Hei, Yancey! -Hei, Ned.
Har ikke sett deg siden du solgte indianerhester til kavaleriet.
Det har jeg sluttet med. Litt av et skue.
Ja. Det verste er å holde snikerne unna.
Jeg vil nødig tenke på morgendagen.
Vi har ikke nok jord til en tredel. Mange blir sinte, eller døde.
-Er ikke dette nok til alle? -Her kan man ikke fø geiter, engang.
Men 15-20 km herfra er jorda mer fruktbar enn noe annet sted.
-Det er den jorda vi må satse på. -Jeg tror ikke mine egne øyne!
-Hei, Ike. Hvor har du vært? -Hvor har du vært?
Du er så fin og fjong. Har du sett Sam Pegler?
-Han er en av de ti tusen der nede. -Sam er litt av en fyr, kan du tro.
-Yancey prater ustanselig om ham. -Ta et bilde, Ike.
-Greit, vi tar et fint gruppebilde. -Se på pip-pipen nå.
-Fuglen er litt trevlete. Hva? -Selv smør er trevlete for deg-
-med de feiltilpassete, butikkjøpte tennene dine.
-Står til, gamle ørn! -Det var da som... Yancey!
-Har du sett Sam Pegler? -Nei, men han kommer.
-Se hvem som er her, Ike! -Så ham i ettermiddag!
-Du kastet ikke bort tida, Grat. -Kom innom en gang.
-Hvor kjenner du dem alle fra? -Vel, kjære...
-Cimarron! -Se hvem som er her, Dixie!
-Hvem er det der? -De er bare venner av meg.
Han kunne iallfall ha skrevet til deg.
Jeg skal forklare det for deg en dag.
Hattenåler, nåler, bomullstoff,-
-blonder fra Hamburg, hattenåler...
-Har du noe snop til barna? -Ja visst. Alskens snop.
Rød, grønn og gul, og lakris. Fant dere lakrisen?
Du ser ung ut. Hvor lenge har du vært gift? To uker?
-Jeg spanderer godteriet. -Vent, dette er ikke våre barn!
Det er greit.
Tom! Peglers vogn står der framme. Vi ses der. Hypp!
-Indianerne har rett til å være her! -Sam Pegler, hold deg utenfor!
-Se på dem! -Å nei, det er forferdelig!
Se på barnet!
Send dem tilbake til reservatet!
-Han har like mye rett til... -Hold deg unna, gamling!
Hold opp!
Skill de to mennene der. Hva skal dette oppstyret bety?
Denne indianeren har like mye rett til å være her som alle andre.
Mannen er registrert på lovlig vis og har all rett til å være her.
Dere hørte hva jeg sa. Tilbake til vognene! Indianeren blir.
Nå kan dere trekke bort. Sett i gang.
Jeg skal si deg en ting. Prøver du å drive avisa slik som i Texas,-
-så blir du gravlagt her.
Og jeg blåser i hvem vennene dine er.
Vi stikker, Millis.
Du er litt av en type, Sam. Du klarer ikke å holde deg unna trøbbel.
-Hvorfor skulle jeg det? -Sam Pegler, min kone Sabra.
Din hva? Hyggelig å møte deg. Mavis, se hvem som har tatt seg kone.
-Stakkars jente. -Hva? Ikke hør på henne, det er...
Dette er Jesse Rickey. Han er en av de beste trykkerne i bransjen.
Når han er edru. Jøss. Sist han smilte, ble det jordskjelv.
-Du gjorde det bra i den slåsskampen. -Han risikerte livet for en indianer!
Hva om vi hjelper ham med å få vogna på rett kjøl igjen.
-Kan vi få hjelpe deg? -Sam Pegler her.
-Sol Levy. -Tom, ta den enden.
Jesse Rickey her.
Kona mi. Da tar vi i, alle sammen!
-Hvorfor kaller de deg Cimarron? -Han er vill og gal. Det ordet betyr.
Vil du la henne tro at hun giftet seg med en villkatt?
Du giftet deg med en galning. Han vet ikke hva han vil.
Du har vært gambler, revolvermann, advokat... Og nå vil du bli bonde.
-Rancheier, ikke bonde. -Jeg gir deg to måneder.
-Da river du deg i håret igjen. -Nei, ikke denne gangen.
Dette er første gang jeg har sett et område og tenkt: "Dette vil jeg ha".
Jeg har drømt om det siden jeg red gjennom her med kvegflokker.
Jeg pleide å lukte på en håndfull av jorda.
Den luktet som om man kunne kaste ut frø, og så vokste maisen på et blunk.
Tre meter høyt! Jeg vil dyrke min egen mat og ale opp kveg.
Det er bare én ting i veien med den lille drømmen din.
Maisen skyter ikke i været på den måten!
Man må pløye og plante og luke og vanne.
Og så ødelegger tørken alt. Hva angår det fiktive kveget...
Ja, ja. Du er virkelig litt av en skrue.
Kom, unge dame. Vi har en lang dag foran oss.
Frue, du må ikke tro at vi mente det. Vi tullet bare med ham.
-Jeg vet det. -Men det er en ting jeg må si...
-Vi oppfostret den galningen. -Han er som en sønn for oss.
Vi hadde ikke egne barn. Jeg tenkte at siden du er kona hans,-
- kan du få ham til å vurdere avisa. -Ikke så mye for vår egen del...
Det er en del av det. Man vil nødig at alt man har stått for, forsvinner.
-Skjønner. -Vi vil gjerne la det gå i arv.
-Vi trenger noen som kan ta over... -Sam...
Du gir aldri opp. Jeg har jo sagt at jeg ikke liker avisbransjen?
Jeg liker ikke følelsen av å være korsfarer. Det er flaut...
-Hvem er korsfarer? Jeg er ikke det! -Jo, du er det.
Hver gang en upopulær sak dukker opp, stiller Sam på feil side.
-Noen må jo det. -Det er det jeg mener.
Nei, du får ikke meg til å kaste bort tida bak et skrivebord.
Se på alle de folkene der ute. Hver eneste av dem har en slags drøm.
Hva gjør vi her hvis vi ikke har en drøm vi ønsker å oppfylle?
Men der er de, gode, dårlige, lovens voktere, revolvermenn,-
-hestetyver og etterlyste, og menn som ikke er ønsket noe sted.
Men alle bærer på en drøm. Et nytt liv de håper å leve.
Og hvor mange? Fire av fem kommer ikke til å finne noe som helst.
Gode gamle Mavis. Jeg skjønner ikke hvordan du har holdt ut med henne.
-Noen må jo gjøre det. -Jeg vet det. Kom, skatt.
Hold dere klare.
-Du kan låne en av hestene mine. -Slik jeg rir,-
-ville jeg aldri klart meg. Ikke vær redd, kjære. Vi har kommet så langt.
Jeg har ikke kommet så langt for å bli snytt. Jeg skal få tak i land.
-Hva om du ikke får bli med vogna? -Det tar jeg som det kommer.
Ta med deg dette for sikkerhets skyld.
-Takk. For alt. -Lykke til, Tom.
-Kom, barn, tilbake til vogna. -Håper du får jordlappen din.
-Bli hos mamma. -Hvordan finner vi deg?
-Bli hos dem, så finner jeg dere. -Si ha det til pappa.
Yancey, ser du jorda vår herfra?
I den retningen. En liten lund og en elv.
På andre sida av elva er det en ås med fantastisk beitemark.
-Du får bli med oss inn i byen. -Har de bygd byen allerede?
Nei da, de har delt inn et område i bytomter.
Resten er delt inn i gårder. 640 mål på hver.
Og det er gratis. Et fantastisk område til den som tar det først.
De er snart klare. Jeg saler opp.
Tåpelig syn. En gammel tåpe som deg i fullt firsprang.
Bare hjelp meg med å få den leddgiktbefengte ridderen opp.
Labbene vekk, begge to! Jeg trenger ikke hjelp til å komme opp i vogna.
Kom igjen, arme ridder. Opp med deg.
-Lykke til. -Ta vare på villkatten, Sabra.
Han blir ikke lett å temme.
Hei, Dixie! Hvor fikk du den buksa fra?
Hei, Dixie. Rir du om kapp for å få en jordlapp?
Jeg vet allerede hvilken jordlapp jeg vil ha.
-Hvem er hun, Yancey? -Det skal jeg fortelle deg en dag.
Hold deg her til løpet er i gang.
Kom dere opp i vogna, unger. Ikke stå i veien for hestene.
Kom dere bort dit. Glem den, Nellie, bare hopp oppi.
Jeg har bare to hender.
Nå skal vi på jakt. Spennende, ikke sant?
-Knepp frakken, Cecil. -Ellers knepper jeg den for deg.
-Jeg har penger. -Hopp bakpå hvis du får plass.
Jeg har betalt. Jeg ga kusken penger.
Slipp meg på!
Klar.
Det er pappa! Jeg tror det er pappa! Han klarte det ikke!
Er pappa skadet?
Jeg må gjøre det selv. Jeg må gjøre det selv!
Soldater, jeg krysset vel den linja? Da har jeg jordlappen min!
Jeg har jordlappen min! Jeg har jordlappen min!
Ta ham, gutter.
Hjelp! Yancey!
Dette er min jord nå.
-Jaså, sier du det? -Ja, det sier jeg.
Hvis man bare kaster ut en håndfull frø,-
-så spretter maisen i været, tre meter høy. Har jeg hørt.
-Hør nå her, Dixie... -Ikke kom nær meg.
Da planter jeg en kule i deg.
Det tror jeg faktisk at du ville ha gjort også.
Yancey!
-Fikk du tak i jorda, Yancey? -Ikke den jorda jeg ville ha, men...
Men jeg tenkte litt... Vi er jo ikke bønder, så hva skal vi med en gård?
Men...
OKLAHOMA WIGWAM SANNHETEN GJØR DEG FRI
Det er ikke verdt det. Hva sitter man igjen med?
Jeg er kvinne. Hvor er barna mine? Hvor er hjemmet mitt?
Jeg er kvinne, hvor er mannen min?
Du, min leddgiktbefengte ridder,-
-hvem skal stige opp på vogna og føre oss inn i begivenhetenes sentrum?
Hva er vel vitsen uten deg? Noe som helst? Jeg er ensom.
Jeg er allerede ensom.
EIENDOMSKONTOR GJØR KRAV PÅ EIENDOMMEN DIN
-La oss få levert inn kravene. -Still dere i kø for å levere krav.
Førstemann til mølla. Still i kø, og ikke sperr døra.
SANNHETEN GJØR DEG FRI Sam Pegler
Hva om du blir og hjelper meg med å drive avisa, Jesse?
-Er du sikker på at du vil gjøre det? -Noen må jo det.
Vi har opplevd mye, vi to og denne iltre gamle...
-Skulle ønske du ville bli her. -Nei, Sam hadde planlagt mye,-
-og jeg kan like godt komme meg av gårde.
Yancey, du havner midt i skuddlinjen og ender med å miste livet.
Adjø.
-Jeg får komme meg i orden. -Ja. Du vet hvor du finner meg.
Alt ordner seg.
Bli her, skatt. Jeg har noe jeg må ta meg av.
-Hvor skal du, Yancey? -Er tilbake før du vet ordet av det.
-Ikke oppsøk trøbbel, Yancey. -Visse ting forstår ikke kvinner.
Hva skjer med meg hvis han dreper deg? Da blir jeg helt alene.
Ikke oppsøk trøbbel, Yancey. Vær så snill, ikke...
Jeg er så redd. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Er det her vi skal bosette oss og stifte familie?
Så, så, Sabra.
-Jeg hater å være redd. -Det er min feil, Sabra.
Jeg vil gjøre deg lykkelig, men du må fortelle meg hva jeg skal gjøre.
Hysj, elskling. Jeg trenger deg mye mer enn du trenger meg.
-Du hjelper meg, elskling. -Jeg elsker deg så høyt.
Vi må bare ha langmodighet med hverandre.
-Hva skal vi gjøre? -Vi skal dra hjem.
Nei, nei, nei. Vi kom jo for å bli, ikke sant?
Og vi skal bli, ikke sant?
Jeg skal skyte flaskene ut av hendene på ham. Vedder noen fem dollar?
-50 dollar på at du ikke klarer det. -Så mye har vi ikke sett på en gang.
Hvem som helst kan ta alt eller en del av det.
Men hva er poenget med å drepe en hvit mann?
Moses! Du, ja.
-Eller heter du Izzy? -Hvis du mener meg, er navnet Sol.
Stå stille!
Hold ut armene.
Når jeg snakker, skal du hoppe.
Hold opp armene, ellers kutter jeg deg opp på langs.
Ikke vær redd, Moses.
Unna vei, alle sammen! Jeg må se hva jeg skyter på.
Er det deg igjen, frue? Beklager virkelig.
Fordømte døgenikter. Skam dere, som leker med skytevåpen!
Så, så, elskling. Pass på henne, er du snill.
Det var verdt dobbelt så mye å se trynet på ham da flaskene knuste.
-Han var livredd. -Jeg har aldri sett noen så redd.
Kom og hent pengene, menn.
-Var det du som skjøt? -Har du ingen hvite venner?
Jeg spør ikke igjen. Var det du, eller var det ikke?
Det var ikke det, men ikke la det hindre deg.
Det var jeg som gjorde det, Cim!
Har du tenkt å skrive om det i avisa?
Vi skal virkelig gi deg noe å skrive om. Ikke sant, gutter?
-Hva gjør du? Jeg er ikke noen unge! -Og ikke en fyllik heller.
-Tror du at du er tøff, eller? -Ikke behandle meg som en unge!
Hold deg unna den gjengen. Du skal jobbe for meg fra nå av.
-Hvem tror du at du er? -Din venn, i første omgang.
Tror du faren ville vært stolt slik som du gambler og drikker?
-Jeg er ikke verdt noen ting, Cim. -Jeg lovte din far å passe på deg.
Hva om jeg sender deg østover på skole? Vil du prøve å bli noe?
-Nei, jeg er et null, Cim... -Bare ta livet av deg, som faren din.
Ingen kommer til å bry seg, og ingen kommer til å stoppe deg.
Jeg tror du kan bli til noe hvis du bare går inn for det.
Hører du meg? Kanskje jeg har tro på deg.
-Ikke ha tro på meg. Vær så snill. -Bare tenk på det.
Wes! Hoss!
Stikk! Vi ses, Cim!
Hva ville den indianerkvinnen?
Elskling, jeg har noe jeg må gjøre. Jeg blir ikke lenge.
-Middagen er jo klar. -Du kan holde den varm.
Er tilbake før du vet ordet av det.
Bli hos henne til jeg er tilbake.
Opp med farta, få ham opp!
Trekk dere unna. Unna!
Mr Jesse!
Kan du be Sol hente mrs Wyatt? Yancey er ikke tilbake ennå.
-Er alt i orden med deg? -Ja da.
La ham henge. Han stjal en av hestene mine.
Nå vil vi la resten av indianerne se ham.
-Du hørte hva jeg sa. -Jeg hørte deg.
Jeg var mot det. Jeg sa til indianeren at han ikke var trygg her.
Trodde ikke de ville gå så langt.
-Hvorfor er ikke Yancey tilbake? -Ikke tenk på ham. Yancey klarer seg.
-Jeg er redd for alt. -Hvorfor skulle du ikke være det?
Drikk dette nå. Kom igjen. Det er god whiskey. Skader ikke.
Blir det ikke så ille som alle sier det er, å føde?
-Den var vond, ikke sant? -Bare litt.
Det skal gjøre vondt på denne tida. Drikk mer. Det er bare sunt.
Nå kan du bare lene deg tilbake og nyte det.
Hvorfor ler de så mye? Hva kan det være å le av i en sådan stund?
-Drikker ikke du? -Ikke når jeg føder.
Hvorfor er du så nervøs? Du har jo ti barn fra før av.
Jeg er ikke nervøs, bare tørst.
-Cimarron? Hva er det slags navn? -Yancey insisterte på det.
-Hva om det blir en jente? -Da returnerer Yancey henne straks!
-Det tror jeg nok. -Vi kan ikke få en jente.
Det sa jeg også, og jeg har åtte jenter!
Jeg har åtte!
Vi er fedre.
-Yancey, hva... -Det er bra nå, elskling. Det er bra.
Å, min elskede.
Hei, Tom! Litt av en innretning du har der.
-Ser den ut slik den bør se ut? -Hvordan vil du at den skal se ut?
Sånn som i bladet.
NYESTE INNEN OLJEBORING
-Du har virkelig gjort det. -Ingen olje på 200 meters dyp.
For en gangs skyld liker jeg ikke rådet du ga meg, Yancey.
Jeg kunne solgt den udugelige gården til de karene østfra...
Jeg tenker som så at de karene østfra ikke vil gi bort pengene sine-
-for noe de ikke vil ha, så det må være noe under jorda et sted.
-Men hvor langt ned? -Det vet jeg ikke.
-Finner du vann, er det jo et pluss. -Jeg kommer nok til Kina før det.
Tenk slik på det: Hva hadde du gjort hvis du ikke boret etter olje?
-Ingenting. -Akkurat. Vi ses, Tom.
-Kom inn nå, Tom! -Ti, kvinne.
-Kom inn, Tom. Maten står på bordet. -Hei, Sarah.
-Kommer du inn? -Ti, kvinne!
-Kom inn nå. -Ti med deg.
Jeg tror han er blitt gal. Han holder bare på med den greia der.
-Mens poteten råtner på rot. -Ti, kvinne.
Kom inn! Ellers kaster jeg maten din til grisene!
Vet du hva du kan gjøre med den?
Han har sannelig holdt seg i aktivitet.
Skulle tro de jaktet på en gal hund.
Hvorfor må du alltid ta feil side? Alle avisene skriver om det.
"Den farligste skurken siden Billy the Kid!"
"Hvis Oklahoma skal bli delstat, må disse morderne stoppes!"
-Bare du kan være... -Du forstår ikke, Sabra.
Åtte uskyldige er drept, og hvor mange banker er ranet?
Da jeg møtte gutten, var faren hans en av territoriets største landeiere.
Så kom myndighetene og eksproprierte. De ga jordeierne tre dager-
-til å kvitte seg med flokken. Kjøpere utnytter selvsagt det.
På én dag mistet han livsverket sitt. På én eneste dag!
Vet du hva som skjedde med ham, Sabra?
Fire måneder etter ble han skutt for kvegtyveri.
Forestill deg at du var åtte-ni år, som den gutten var.
-Hva tror du det ville gjort med deg? -Det visste jeg ikke.
Det verste er at jeg kunne gjort noe for ham. Jeg vet ikke hva,-
-men jeg tok meg rett og slett ikke bryet med det.
-Vi kunne hatt alle pengene. -Ok, så jeg gjorde en tabbe.
Hver gang jeg nevner byen Osage, snakker du om noe annet.
Det har vel ikke noe med Yancey Cravat å gjøre?
Du gjør meg kvalm. Synet av deg, stemmen din, lukta av deg!
Gjør hva du vil, bare kom deg unna meg.
Det er helt greit for meg.
Blir du med meg, Hoss?
Jeg blir med ham.
Det er greit.
Vil du ta toget, så tar vi toget.
Jeg bryr meg ikke om hva vi gjør lenger.
Kom igjen, Hoss!
Hei, Dixie! Hvordan står det til?
Hei, Dixie. Flott vogn.
Jeg trenger advokat. Er du fortsatt det?
Jeg er ikke mye til advokat lenger, dessverre.
Jeg trenger ikke mye av en.
I så fall er jeg den rette. Vil du sitte ned?
Hva kan jeg gjøre for deg?
-Skynd deg, Yancey, vi er sent ute. -Bare gå, du. Jeg kommer etter.
Det er greit, jeg skal vente på deg.
Lek med Ruby i gården, Cimarron, men ikke gå ut i gata.
Elskling, kan vi få være litt alene...
Det er...det er...vanlig.
Jeg lytter ikke. Bare prat du. Vil du lytte, mr Jesse?
-Hva om vi går utenfor? -Jeg trenger bare noen dokumenter.
Jeg skal selge gården. Kan du ordne det?
Bare svar meg. Kan du ikke det, går jeg til en annen.
Selvsagt kan jeg ordne det for deg.
Her er detaljene. Hvem som kjøper, og for hvor mye og sånt.
Når du er ferdig med dem, kan du komme ut til gården med dem.
Tenk at hun kan være så frekk! Å be ham sette opp kontrakten...
-Nå bør du fortelle alt om henne. -Det er ingenting å fortelle.
Cherokee Kid! De har ham nede ved depotet!
Hoss! Kom tilbake!
Kom tilbake, Cim!
Jeg sa jo at vi ikke burde ha dratt til Osage!
Så tok jeg vel feil, da. Vi må vekk. De omringer oss snart.
-Skolehuset! -Ja, de skyter oss ikke der inne.
Bort i det hjørnet der, unger!
-Ikke skyt! Det er unger der inne! -Guttungen min er på skolen!
Legg dere ned på gulvet, alle sammen!
-Gutten min! Få ut gutten min! -Det er mange barn der, Johnson!
-Jeg vil snakke med deg, Kid! -Hold deg utenfor dette, Cim!
Ikke kom nærmere!
Hvis du vil ha ungene ut herfra, må du kaste fra deg børsa!
Kast den!
Hent hestene våre!
Kom hit med hestene deres, Sol.
Kom fram til døra med dem!
Det er langt nok!
-Nå kan vi komme oss ut. -Hva gjør du, Wes?
-La ungen være, Wes! -Jeg kommer ut med ungen foran meg!
Du skal ikke ut med noen unge!
Kom dere ut, unger. Skynd dere!
Jeg sa jo at du ikke skulle ha tro på meg. Gjorde jeg ikke det?
Her er mrs Cravat. Hun vet nok hvor Yancey er.
Dere kan som sagt lese om det i neste utgave av "Wigwam".
Bli her. Jeg må bare skifte.
Der er du jo! Alle ser etter deg. Journalister fra New York og alt!
De vil ta bilder av deg når du får sjekkene. Jeg har den.
Her, elskling. Dusøren din.
-Jeg tar ikke betalt for å drepe. -Hvorfor gikk du inn dit, da?
Jeg følte meg ansvarlig.
Hva med ansvaret for oss? Du våger livet for hva som helst,-
-men du river i stykker en sjekk som kan gi Cim litt sikkerhet.
Vil du gi ham sikkerhet ved å drepe en annens sønn?
Når det først er gjort, kan vi vel være praktiske for en gangs skyld.
Kan du ikke rive i stykker regningene også? Jeg bryr meg ikke!
Jeg sliter for å få endene til å møtes. Bare riv dem i stykker.
Ville du ikke ha brydd deg om at jeg tok imot de pengene?
Hvordan kan jeg forstå en mann som deg? Vi har et barn nå.
Han trenger penger til utdannelse og noen fordeler i livet.
Men det bryr vel ikke deg. Det var hans penger du rev i stykker.
Hva er det i deg?
Den hungeren, eller hva det nå er, etter å være der ting skjer.
-Du vet ikke hva ansvar er. -Hva er det du vil?
Har det falt deg inn at du kan ta feil? Alle andre er på feil side.
-Jeg vet ikke hva du vil. -Jeg vil være som alle andre.
Kanskje vi bare... Kanskje vi to har forskjellig syn på ting.
Vi har vel det.
Skal jeg si deg en ting til... Kanskje...
Kanskje du valgte feil mann.
Og for deg?
Er jeg feil kvinne?
Jeg kan ikke gi deg det du vil ha.
Jeg kan ikke gi deg det du vil ha, Sabra.
Gutten min... Jeg håper at du en dag, når du er blitt en gammel mann,-
-kan si til barnebarna at du var der den dagen byen vår ble sivilisert.
Skjønner du? Ja, og tingene som skjer der ute nå...
De kan ikke skje. De skal ikke skje.
Det er en ting til også, og det er enda viktigere.
Hør på mora di, for hun er den eneste fornuftige her i gården.
Tvil aldri på det, uansett hva folk måtte si.
Vi later som om vi ikke ser henne. Se på den fine hesten.
Det er hesten vår. Ja, det er det. Du må stelle med hesten.
Jeg sa til meg selv at jeg måtte ha den eiendommen.
Fikk jeg den, ville de fleste problemene mine være løst.
På et eller annet vis.
Så tenkte jeg at det ikke ville løst problemene mine likevel.
Det kommer vel an på hva problemene er.
Jeg tror ikke det løste alle dine problemer. Gjorde det vel?
Det løste én ting. Det hindret at du fikk jorda.
Hør her... Sa jeg noen gang...
Sa jeg at vi skulle gifte oss og bo her sammen? Sa jeg det?
-Jeg gjorde aldri det. -Du sa aldri det motsatte heller.
Jeg tenkte mye på deg. Veldig mye.
-Jeg elsker deg! -Nei.
Takk for at du kom med papirene. Bare legg regninga på bordet.
Brisen føles deilig, ikke sant?
-Føler du deg bedre nå? -Ja.
Jeg kunne aldri motstå å rope ut fra en liten høyde.
Bare si fra når du vil rope fra min høyde. Så lenge den er min.
-Gjør du mye av det? -Roping?
-Ja. Eller trenger du ikke det? -Jeg har nok ropt fra meg.
Noen gode ideer?
Ja visst, jeg har mange gode ideer.
-Men en mann kan ikke ha to hatter. -Nei. Ikke samtidig.
-Hva har du tenkt å gjøre nå, Dixie? -Jeg vet ikke.
Drar vel tilbake til det jeg flyktet fra. Kan ikke stort annet.
-Men hvis jeg hadde hatt en mann... -Kom igjen, da...
Hvis du hadde blunket, ville du blitt nedrent av mannfolk, Dixie.
En mann kan alltid kjøpe en ny hatt-
-hvis den han har, ikke passer.
Hvis han vil.
Hvem tror du at du narrer? Deg selv? Meg narrer du ikke.
Jeg kjenner deg. Du forlot meg og forlater henne før eller senere.
Du har lopper i blodet. Jeg ser det i ansiktet ditt.
Ingen familie eller samvittighet i verden kan holde deg. Det vet du.
Si at jeg tar feil!
Kanskje du ikke kjenner meg så godt som du tror.
Alle sammen inn, nå begynner skolen!
Nå ringer det inn for siste gang, barn. Kom dere inn.
-Jeg vil gå på skolen, pappa. -Du er snart gammel nok, gutten min.
-Og da gråter du og vil være hjemme. -Du skal vel ikke gråte?
-Nei, pappa. -Nemlig.
-Du er så skjønn, vesla. -Ikke kom for sent den første dagen.
Håper hun klarer seg bedre enn meg. Jeg ble kastet ut av timen-
-fordi jeg kastet et hardkokt egg i hodet på læreren.
Se, pappa!
De vil ikke ha meg der.
Skolestyret ønsker ikke indianerjenta på skolen.
Møtet er hevet.
Du tror vel ikke jeg lar dette ligge?
Gjør som du vil, men du skaffer deg bare flere fiender.
Liker du indianerne så godt, så tjen penger på dem også.
Lager du oppstyr, trekker jeg, og mange med meg, annonsene våre.
Bra. La oss holde barnas blod rent og hodene deres tomme.
Yancey! Det kom nettopp et telegram fra nyhetsbyrået!
Hva er dette for noe, da?
Det får en si! Sabra!
Presidenten har kunngjort at Cherokee-stripa åpnes 16. september.
24 millioner mål! Det vi var med på, var en søndagstur i forhold.
-Hva snakker du om? -Ikke si nei ennå, elskling.
-Nei! Jeg er ikke interessert. -Vi kan vel diskutere det.
-Jeg er ikke interessert! -Vær så snill, elskling. La oss dra?
Og dra fra alt? Akkurat når vi begynner å bli litt etablert?
Skal vi begynne helt på nytt? Vi har et barn å ta vare på.
-Da tar vi det som en liten ferie... -Hva slags ferie er det?
Det er historiens viktigste hendelse, og du vil ikke engang se på?
Hvem skal passe Cim og drive avisa?
Vi tar Cim med oss, og Jesse kan drive avisa. Han klarer det.
Det er ikke aktuelt! Få vekk det ville blikket, vi skal ikke dra!
Vi skal ikke dra! Dermed basta!
Da blir vel ikke det noe av, antar jeg.
Kom igjen, Yancey, vi venter på deg.
Sikker på at du ikke vil bli med? Vær snill med mora di, gutten min.
Jeg skal ta med noe fint til deg.
Ikke se så trist ut. Jeg er tilbake før du vet ordet av det.
Jeg vil dra sammen med pappa!
Hvis en får sko, må alle få sko. Jeg skal betale, Sol.
Når jeg finner olje, skal jeg betale deg dobbelt.
-Takk, Sol. Ha det. Ha det, Sabra! -Ha det, Tom.
Og nå deg.
Jeg vet ikke... Banken ville ikke gi deg penger, så du kom til meg.
Hva har du som pant?
Hvis jeg hadde noe, hadde jeg ikke trengt å komme hit.
Vennskap er vennskap, og forretninger er forretninger.
Hvis du ikke har pant...
Hva er det? En førsteklasses klokke. Jeg tar den.
Det er en billig klokke. Du kan kjøpe en hvor som helst.
Hva snakker du om? Jeg har alltid ønsket meg en slik klokke.
Du får lånet, jeg får panten. Vi har en avtale.
Lukk døra! Vi legger den på bordet.
-Den er til deg, Cim! -Til meg? Se, navnet mitt står på!
-Det er en gave til meg fra Alaska! -Det ligger sikkert et brev inni!
Faren din kommer nok hjem! Det tør jeg vedde på!
-Er det en bjørnefell? -Ja. En flott bjørnefell!
-En flott bjørnefell. -Hva skal jeg gjøre med den?
Det er tanken som teller. Vær forsiktig med brevet.
-Det må være et brev et sted. -Jeg ser ikke noe brev.
Da er det oppi her.
Jøye meg, se på de tennene. Se på de klørne!
Han var nok 2,5 meter høy. Han kunne nok spise et menneske.
Hils din mann neste gang du skriver. Venter du ham hjem snart?
Vanskelig å si. Han er på forretningsreise.
Mye kan skje på viktige forretningsreiser.
Det må være viktig for å holde en mann hjemmefra i fem år. God aften.
God aften.
-God aften. -Sol! Jeg trodde du var en sjarmør.
Jeg er det.
-Kan jeg få følge deg hjem? -Ja.
-Ikke bry deg. La dem prate. -Et rykte til kan vel ikke skade.
Jeg skulle bare ønske det var sant.
-Hvorfor gifter du deg ikke, Sol? -Er det et frieri?
-Hvis jeg var fornuftig, så. -Fornuft, ja.
Jeg er ferdig. Fornuft slukker kjærlighet som vann slukker ild.
Enkelte som elsker noen, er ikke gale.
Man kan elske, og så kan man elske.
Meg kan en kvinne elske, men Yancey, om du unnskylder, er-
-en slik som blir elsket!
Hei, Sol!
Takk for hatten, den er fabelaktig. Vi ses senere.
Kvinnfolk! Det går av i vask.
Hvordan kan en dame gå slik? Hun burde skamme seg!
Du sier jo alltid at det lønner seg å reklamere!
Å nei!
-Kan jeg be deg om en tjeneste? -Hva som helst.
-Kan du spørre din venn... -Nei. Ikke oppsøk trøbbel!
-"Vet hun hvor Yancey er?" -Så du har snakket med henne om det?
-Ikke be om bråk, Sabra. -Så hun vet det, altså!
-Da får jeg spørre henne selv! -Sabra! Det kan du ikke, Sabra!
-Skal vi vedde? -Sabra!
Kom inn hit, det er ikke så mye bråk her.
Sett deg. Vi kan snakke sammen her inne.
Jeg hadde en god unnskyldning for å komme, men du vil neppe tro meg.
Det er bra. Du ser ut til å kjenne til meg og mine metoder.
Ikke ta feil av meg og damene i bøkene, med hjerte av gull.
Hvis jeg hadde et hjerte av gull, hadde jeg solgt det forlengst.
-Du vet vel hvorfor jeg er her. -Jeg vet ingenting.
Hvis du vil at jeg skal vite noe, må du si det rett ut.
Jeg tror du vet hvor min mann er, og jeg vil gjerne at du skal si det.
-Hvor han er? -Du gjør det ikke lettere for meg.
Hvorfor skulle jeg det?
Jeg har ikke hørt fra min mann på to år. Jeg vet ikke om han lever.
-Han er ikke død. -Har han skrevet til deg?
Så du vil vite om han har skrevet til meg også?
Det er ikke unaturlig at jeg er nysgjerrig.
Dere respektable kvinner forundrer meg. Gjør dere ingenting av lyst?
-Uten å tenke på hva folk vil si? -Er denne leksjonen gratis?
-Jeg gir ingenting bort gratis. -Da bør jeg sjekke prisen først.
Det er kanskje ikke verdt det.
Din mann og to venner er på Cuba. Han er med i Rough Riders.
Takk. Skulle gjerne visst mye mer, men det angår nok ikke meg.
-Tror du virkelig det? -Nei!
Men jeg gir deg ikke gleden av å spørre.
Jeg har alltid lurt på hvorfor en som Yancey giftet seg med en som deg.
-Nå begynner jeg å forstå det? -Vet du hvorfor han dro fra meg også?
Gjør ikke du det?
Antakeligvis.
Jeg kan like godt si det. Det var kompisen hans, Mac, som skrev.
Overrasket det deg at jeg sa det?
-Veldig. -Det overrasket på en måte meg også.
Jeg hadde neppe sagt det hvis situasjonen var omvendt.
Hadde tatt ham fra deg på et blunk hvis jeg trodde jeg kunne det.
Jeg er glad du sa det slik.
Synd at du ikke vet for et tak du har på den mannen.
Jeg tenker på historien jeg hørte om at kvinner består av tre deler.
En del mor, en del partner...
Og en del...Du vet.
Det.
Jeg er bekymret for den siste delen, men det er ikke fordi jeg ikke vil.
Jeg skal si deg en ting, hvis det betyr noe...
Jeg ville ikke tenkt på det hvis jeg var deg.
Og jeg er ikke amatør når det gjelder å se hvem som har hva.
-Mener du virkelig det? -Ja.
Det er den beste komplimenten jeg noen gang har fått.
-Takk. Ha det. -Ha det.
God natt. Tusen takk.
Mrs Cravat!
God aften, mrs Lancey og mrs Kuy!
OSAGES EGEN ROUGH RIDER HELTEN FRA SAN JUAN
VELKOMMEN HJEM, PAPPA
-Finn faren din, Cim. -Kom, Ruby. La oss finne pappa.
-Velkommen hjem, pappa! -Ikke vær så sta, Sabra!
Hele byen er der, det tar seg ikke ut.
Det blåser jeg i! Han tror han kan forsvinne i fem år uten et ord,-
-og så finne meg på stasjonen med flagg og velkomstplakat!
Hvem tror han at han er som er frekk nok til å komme tilbake?
Jeg blåser i krigen han utkjempet. Tror han at han kan komme tilbake...
Man må være gal for å tilgi en uansvarlig, egoistisk...
Og du holder deg her. Og ikke rør deg!
Så skal du få se hva jeg har å si til ham! Jeg vil ha publikum!
Yancey er ikke i denne enden.
-Han er ikke her inne. -Pappa er ikke på toget, onkel Jesse!
-Hvor er han? -Han kom ikke med toget.
-Er du sikker? -Det er sånn han er.
Du skulle sett komiteen. Gjennomsøkte toget uten å finne ham.
Jeg vet at jeg ikke har vært særlig til far.
Men jeg vil gjerne gjøre det godt igjen, hvis du lar meg få lov.
Jeg vil gjerne gjøre det godt igjen med dere begge to.
Tror du at du kan gi din gamle far en ny sjanse?
Tror du at du kan tyne fram et lite smil?
Jeg fortjener det ikke, men kanskje du kan-
-gi meg forskudd på et smil du kanskje vil gi meg i neste uke?
Slipp meg inn! Slipp meg inn! Jeg har funnet olje!
Det er Tom Wyatt! Se på det! Lukt! Smak! Det er olje!
Jeg har funnet olje!
Vi er rike!
-Å nei! -Der røyk sparepengene.
-Hva er så morsomt med det? -Jeg kan studere til neste år.
Det er ikke morsomt!
Hva syns du om statuene, senator? Koster 100 000 dollar å vaske dem.
-Sitt ned. -Takk, Tom.
Her er en jeg hentet i Milano, senator.
Senator, du liksom. Han kunne ikke ha vært senator for min tante Fanny.
-Hors d'oeuvre, frue? -Har du fått dem av en dverg, eller?
Da jeg var fattig, pleide jeg å lage smørbrød som var så tykke.
Se på det der. De lager seks-sju smørbrød av én skive!
-Hei, Yancey! -Hei, Tom!
Hei, folkens. Vil dere høre noe morsomt?
Vet dere hvorfor de la indianerreservatet så langt ute?
Jorda var så skrinn at de ikke trodde noen kunne ha nytte av den.
Jorda var helt verdiløs, trodde man. De 2000 indianerne der ute er nå-
-verdens rikeste nasjon. De fant olje i reservatet!
Har dere hørt slikt! Det kaller jeg skjebnen.
Sannelig, bare vent til de finner ut at jeg eier all oljen der ute.
Skål for mitt nye oljefelt. Du skal få litt champagne, Yancey!
Nei takk.
Kom, Sabra.
Håper du er fornøyd. Hver gang jeg får oss inn i det gode selskap,-
-så går du hen og ødelegger alt. Du lovte å oppføre deg pent.
Du lovte meg det. Hva har Tom Wyatt gjort galt?
Han betalte nok indianerne. Det er bare forretninger.
-Jeg har aldri tenkt slik på det. -Det har du vel ikke.
WYATT SVINDLER INDIANERE
-Wyatt svindler indianere? -Du er gal, Yancey!
-Du kan ikke trykke dette! -Man må jo more seg med avisa!
-Pappa har rett. -Jeg snakket ikke til deg!
-Dette er injurier! -Vi blir ruinert.
De indianerne der oppe får ikke et rødt øre av alle oljepengene!
Politikerne og denne Tom Wyatt... Det skal jeg si dere...
-Men du kan ikke bevise det! -Jeg vet det, Sabra!
Jeg vet at jeg ikke kan bevise det, men det vet ikke de.
Gutten min, vet du hva du må gjøre når du har med banditter å gjøre?
Da lager man oppstyr, slik som dette, og da løper de sin vei.
De stikker som forskremte prærieharer.
Vi skal få Tom Wyatt ut, og vi skal gjøre indianerne til millionærer.
Sveiv den i gang, Jesse.
Ja, ja. Beklager, Tom, jeg må redde mitt eget skinn.
Hvordan vet de det i Washington? Fra en ussel småbyavis?
Alle avisene i landet har fått det fra nyhetsbyrået.
Jeg er ikke ferdig. Jeg kan flere triks, skal du se.
Se opp, Yancey! Tror de gale indianerne at de eier gata?
Skulle tro de ville hjelpe til etter alt du har gjort for dem.
Vi dytter bare litt, så går det bra. Kan dere hjelpe meg, karer?
Jeg må gå, jeg skal være i klubben om ti minutter.
-Yancey! Gratulerer. -Med hva da?
Hvor er det... Vi fikk et telegram, jeg tenkte du ville lese det.
De vil ha deg til Washington for å utnevne deg til guvernør.
-Har du sett. -Må være mangel på politikere.
-Det er sikkert. -Toget går klokka sju.
Kan du la være å si dette til Sabra?
Kanskje jeg ikke vil være guvernør. Jeg trives ikke med politikere.
Hvis du vil skjule det for henne, er det du som får svi, ikke jeg.
Jeg må komme meg tilbake.
Hva gjør dere her ute? Sitter dere bare her?
23 kvinner kommer hvert øyeblikk, og du sitter bare her ute!
Du skal liksom hjelpe Jesse. Hva gjør du her? Har du lagd salat?
Har du ikke lagd salat? Hva gjør du? Hva er det du har på deg?
-Kvinneklubben kommer snart! -Det er indianerhøytid i dag, mor!
Hva slags høytid? 23 kvinner kommer straks!
Har du lagd salaten jeg ba deg om?
Dere kan ikke bare gå fra meg på denne måten!
Nå er det nok. De skal ut! Jeg har holdt ut med ulydigheten deres.
-Men å svikte meg... -Du ga dem lov til å gå.
-Jeg liker ikke dette, unge mann. -Jeg lovte å kjøre dem.
Du skal ingen steder. Kan du ikke holde deg unna henne, må hun ut.
Gjør jobben din nå, ellers må jeg ta det opp med din far.
-Hei, jeg er Theresa Greyfoot. -Jeg er Sally Crowfoot.
Arita viste oss alt. Håper det er slik du vil ha det.
Men marshmallow... Tror du... Allerede?
-Vi er visst tidlig ute. -Nei da, de andre er sene. Stig på.
Cim!
Yancey! Klokka er nesten tre om natta.
-Vekte du meg for å si det? -Cim er fortsatt ute.
La gutten være, elskling. Han er ikke noe barn lenger.
Jeg vil ikke ha ham der ute med indianerne. Jeg er redd for ham.
Han har ingen glød, ingen ambisjoner.
-Det kan være alvor med ham og Ruby. -I så fall er det helt fint.
-Det viser at han har god smak. -Skjønner du ikke at jeg er bekymret?
Vi har bare én sønn, Yancey. Det er alt vi har i denne verden.
Han kommer lenger vekk fra oss for hver dag, og det er min feil.
Vi må gjøre noe med den gutten før det er for sent, Yancey!
Ja vel, ja vel. Du er virkelig bekymret, du.
Du sa du ville gjøre det godt igjen, og nå har du sjansen!
Vi må få ham ut av byen, ut av dette miljøet.
Vi blir aldri rike, men hvis vi sparer nok til... Hva er det?
Du store min!
Dette kan være løsningen. Tenk om han blir sønn av guvernøren!
Det står bare at de vil snakke om det, ikke at jeg har fått jobben.
Mener du at det er en sjanse for at du ikke får den?
Kvinner. Har dere ikke noe å bekymre dere for, bekymrer dere dere for det.
-Dette var litt av et sted. -Jeg er så nervøs.
-Hvorfor det? -Jeg vet ikke å te meg lenger.
Se her!
-Se! Vi er invitert på fest i kveld. -Så fint.
Kongressens nyttårsfest! Er det ikke fantastisk?!
-Noe mer, sir? -Nei. Takk skal du ha.
-Selv takk. Og godt nyttår. -I like måte.
-Er det ikke fantastisk, Yancey? -Jo, det er det.
Min kjære Sabra. Godt nyttår, elskling!
Godt nyttår.
-Hvem er Lou Brothers? -Han sitter i komiteen-
- som anbefalte meg. -Hva vil han?
Det vet jeg ikke. Jøye meg, hva blir det neste.
-Tror du noe er galt? -Nei.
Men jeg kan ta en tur opp og sjekke hva det gjelder.
Hva om jeg gjør det mens du kler deg om? Høres det bra ut?
Det høres veldig fint ut.
Vet du hva jeg har tenkt på, Sabra?
Alt du har holdt ut med fra meg... Alle årene vi har vært gift.
-Skjønner ikke at du har holdt ut. -Jeg skal vel ikke motsi deg på det?
Siden det er nyttårsaften skal jeg komme med et spesielt forsett.
Jeg skal prøve å gjøre det godt igjen overfor deg.
Jeg skal prøve.
Jeg må barbere meg. Kanskje ikke.
-Vil du virkelig love meg... -Jeg vet hva du skal si.
Jeg lover at jeg skal prøve å være en ekte gentleman i kveld.
-Jeg skal prøve. -Du ser flott ut.
Men du kan ikke gå med sigar. Få den.
-Ikke bli for lenge. -Det skal jeg ikke.
-Vent! -Hva er det?
-Jeg ser ikke. Snu deg. -Det er ikke så farlig.
Jeg er så lykkelig!
Mr Cravat! Jeg er Lou Brothers. Stig på.
Godt nyttår! Det er en ære å møte deg. Dette er mr Walters.
-Mr Self, mr Greer og mr Hodges! -Står til?
Her har vi noe så unikt som en stor aviseier og en stor amerikaner i ett.
-Og krigshelt attpåtil. -Det begynner å bli dypt her.
Hei, Yancey. Hvordan gikk turen?
Jeg hadde ikke ventet å se deg her.
Sånn er det i denne byen. Forvent alltid det uventede.
-Jeg skjønner det. -Er alt i orden? Er rommet bra?
-Ja da, det er helt fint. -Sitt ned. Føl deg som hjemme.
Ser ut som et helaftens pokerlag. Hva er innsatsen?
Ville bare la deg møte noen venner. Folk du vil møte som guvernør.
Som han sa: "Det som gagner oljen, gagner Oklahoma."
"Det som gagner Oklahoma, gagner landet og hele verden."
Jeg kan ikke si: "send sukkeret" uten at dere får tårer i øynene.
Er det noe du har lyst til å se her i Washington, mr Cravat?
Jeg lar gjerne kontoret mitt ta seg av det.
-La meg gi deg påfyll, guvernør. -Ro ned, jeg er ikke guvernør ennå.
Det er bare å signere, det. Ikke sant, karer?
-Jo da. -Hvis du sier det, Tom.
Saken er den, Yancey, at du snakker med komiteen nå.
Den vi anbefaler, får jobben.
Er det ekte diamanter? Jøye meg, to stykker.
Jeg ser jo hvordan du har blomstret, Tom. Alt dette og...
-Det er sannelig litt av et styr. -Jeg har ikke glemt gamle venner.
-Og jeg vet at de ikke glemmer meg. -Hva mener du med det?
Du presser en virkelig til å si det som det er.
Nei da, jeg prøver bare for å se hva som skjer.
Jeg kan si det slik, ingen blir bedt om å gjøre noe uærlig.
-Selvsagt ikke. -Men litt samarbeidsvilje...
Uten samarbeidsvilje, ingen guvernørtittel?
-Jeg antar det er omtrent slik, ja. -Jeg forstår.
God sprit du serverer her.
Vi får se, Tom. Vi får se.
-Godt nyttår, mine herrer. -Godt nyttår, Yancey!
Det er ufattelig! Jeg kan ikke begripe det!
Min mann skal bli guvernør, og jeg danser!
La oss danse igjen, vær så snill!
Jeg vil svinge rundt og rundt og rundt!
Jeg er svimmel, Yancey! Jeg var så redd du ville skuffe meg.
Jeg ville ikke tenke på deg som guvernør,-
-for jeg blir alltid så skuffet når jeg stoler på deg...
Men denne gangen, når jeg ikke tenkte på det...
Du skal vite at jeg er takknemlig for det du gjør for Cim og meg.
-Yancey? -Sabra, det er noe jeg må si deg.
Jeg kan ikke gjøre det, Sabra. Beklager.
Jeg vet at jeg ga deg mitt ord, men jeg kan ikke gjennomføre det.
Jeg ville være guvernør for deg og Cim mer enn noe annet.
-Men jeg kan ikke. -Så det er slik det skal bli?
Beklager å måtte skuffe deg igjen, men jeg kan ikke gjøre det.
Da blir det slik.
Hva vil du at jeg skal si?
Hvordan kan jeg dra tilbake og fortelle at du ikke fikk posten?
Andre blir rikere og rikere, vi kan ikke engang hjelpe sønnen vår.
Du høres ut som om en fet bankkonto er alt sønnen vår trenger.
Vi kan ikke leve hans liv, og vi kan ikke vente at han skal leve vårt.
Jeg har tilgitt deg mye, Yancey. Mer enn jeg burde ha gjort.
Men hvis du skuffer oss denne gangen, er jeg ferdig. Da er jeg ferdig.
-Ikke si det, Sabra. -Du er egoist hvis du ikke gjør det.
Kan du aldri gjøre noe for noen andre enn deg selv?
-Ikke si det, Sabra! -Gå!
Kom deg vekk fra meg! La meg være! For alltid!
-Åtte etasjer? -Jeg vet hva jeg gjør. Vi må ha det.
Vi vil iallfall trenge det.
200 000 dollar, det er mye penger, Sabra.
Det er greit om du vil utvide litt, men det er mye penger!
Har jeg ikke alltid betalt deg tilbake?
Da lånte du alltid 5-600 dollar, men dette er 200 000!
Hva har du som pant?
Takk for middagen, Sabra. Beklager å dra, men forretningene kaller.
Hør på den gamle fjotten. Det er bare tullprat høyt på strå.
-Man må være litt barnslig iblant. -Du er det, ja.
Jeg savner gamle Yancey. Husker du da han plukket oss opp?
-La oss komme oss av gårde. -Ja. Vi ses.
Om et par måneder, når vi er tilbake fra Paris.
-Hei sann, gutt. Står til, Ruby? -God kveld, mr Wyatt.
Hei, mor.
Kunne du ikke ringt og sagt at du ikke kom hjem til middag?
Du visste at jeg ventet gjester. Det er uhøflig av deg.
-Mor! -Hva er det?
Ruby og jeg har giftet oss. Vi skulle sagt det før,-
-men jeg visste hva du ville synes.
Hva skal jeg liksom gjøre nå? Kysse deg og si hvor glad jeg er?
Nei.
Vi drar i kveld.
Jeg har fått jobb. I Oregon.
Mor! Vi ville si adjø.
Det hadde dere ikke trengt.
Hvis du vil dra, så drar du. Det er ikke noe å snakke om.
Hvis du vil kaste bort livet, så gjør det. Slik din far gjorde.
Vil du dra, så bare dra.
-Hva gjør du her så sent? -Hei, Sabra. Vi har sett etter deg.
Jeg har prøvd å finne på noe til jubileumsnummeret, men er helt blank.
Dette er mr Krubechoff, den berømte skulptøren.
Han er den beste. En halv million er ingen pris for hans verker.
Arbeidet mitt imponerer dem dessverre ikke like mye som prisen.
Jeg bygger jo et universitet. Jeg har så mange barn-
-at det er billigere enn å sende alle på skole.
Jeg har hyret mr Krubechoff for å lage en statue til meg.
Noe som symboliserte pionerene i Oklahoma. Og vi kom fram til-
-at ingen er et bedre symbol på det enn du.
Vi tenkte han kunne snakke med deg. Kanskje du vil stå modell?
-Ikke sant, Sol? -Ja. Du og barnet i en vogn, kanskje.
-Noe pent og enkelt. -Dere har gått fra vettet!
Jeg har ikke bestemt meg for hva som best viser dette, men...
Men jeg vil sette pris på å få snakke med deg.
De har nok gitt deg feil inntrykk. Jeg tenkte nettopp på-
-at ingenting gikk som planlagt. Sønnen min... Se, her er sønnen min.
Min sønn måtte flykte for å gjøre det han ville.
De vil ikke bo i samme delstat. Han vil ikke engang skrive.
Og her er mannen min. Han måtte også rømme.
-Jeg har ikke hørt fra ham på ti år. -Og avisa!
Hva med den? Jeg har gjort den større og mer lønnsom.
Ja, den er mer lønnsom, men mangler gløden min mann bidro med.
Men, Sabra...
Og du vil bruke meg som symbol på pionerenes ånd? Tom, da...
Det er veldig søtt av deg, Tom. Dere forstår vel hva jeg mener?
-La oss gå ut og ta en kaffe. -Jeg har ikke tid.
-Har du lederartikkelen? -Nei, jeg har ikke det.
Jeg prøver å knote meg fram til noe, så vær snill å unnskylde meg.
Dette tar bare fem minutter, avisa går ikke sin vei.
-Bare gå. Det kan vente litt til. -Kaffen får deg til å tenke.
Dere har gått fra vettet. Hva er det med dere?
Vet dere hva jeg må trykke istedenfor lederen i morgen?
Vi gikk bare for å ta en kopp kaffe. En dame sa en gang til meg...
Husker dere henne? Hun het mrs Pegler.
Den dagen mannen hennes ble drept, sa hun:
"Det er ikke verdt det. Jeg er kvinne, hvor er barna mine?"
"Jeg er kvinne, hvor er min mann? Det er ikke verdt det."
Og jeg begynner å tro at hun hadde...
-Gratulerer, mor! -Gratulerer.
Jeg er redd to av gjestene er litt søvnige.
-Har dere med barna også? -Ja, de er der borte.
Arita!
Hei!
-Hei! -Mor!
Husker du den dagen da jeg sa du måtte holde ut?
Hun ville gi opp. Jeg sa hun måtte fortsette, og nå har hun skapt noe.
-Tale, tale, tale! -Du kan tale bedre enn meg, Tom!
Jeg føler meg som en svindler når jeg står her.
Uten folk som mrs Pegler hadde ikke Oklahoma Wigwam eksistert.
Jesse fikk oss i gang, og Sol hjalp oss både i ånden og økonomien.
Jo da. Og mest av alt... Du så etter pionerenes ånd.
Han er med oss i ånden i kveld.
Gudene må vite hvor han er selv. Dere vet hvem jeg mener.
Det er lett å dilte etter og holde fast ved noe andre har skapt.
Det er alt jeg har gjort. Bare for å overleve.
Men lederne. De ekte pionerene... De er sjeldne og vanskelige å finne.
Av og til vanskeligere å forstå. Og sjelden verdsatt før det er for sent.
Men min mann var en slik mann... Jeg mener er en slik mann.
Når jeg hører en uventet lyd eller ser en skygge, holder jeg pusten-
-og venter på at Yancey skal komme inn og løfte meg opp.
Og fortsette samtalen der den sluttet for ti år siden.
Jeg håper han fortsatt kan løfte meg selv om jeg har lagt på meg.
Herregud!
KRIG!
STORBRITANNIA GÅR MED I KRIGEN
Kjære Sabra. Jeg kan høre deg beskylde meg for å jakte på spenning.
Men jeg er sikker på at Amerika blir innblandet i dette,-
-og jeg måtte blande meg inn så fort som mulig. Ikke spør hvorfor.
Noen må vel det.
Jeg har prøvd å skrive dette brevet i elleve år.
Når jeg tenker på alt du har gitt meg og hvor lite jeg har gitt deg...
Hvordan sier man til en kvinne: "Tilgi meg for at jeg elsker deg"?
14. DESEMBER, 1914 VI BEKLAGER Å MÅTTE MELDE-
-AT DIN MANN BLE DREPT I STRID. KRIGSDEPARTEMENTET
-Vi må ha langmodighet med hverandre. -Ja.
Jeg elsker deg så høyt!
-Hva om det blir en jente, da? -Da sender Yancey henne i retur!
Det tror jeg nok!
Slike menn er en del av historien. Vi blir nok stolt av ham.
Rundt og rundt og rundt...
Jeg trenger deg mye mer enn du trenger meg. Du hjelper meg.
Yancey.
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen www.broadcasttext.com www.subscene.com